02+descripció+funcional

= MAPA MENTAL =

per tenir una visió global de les diferents parts i funcions


= SEQÜÈNCIA DE PROCEDIMENT =

La seqüència general de resolució d'un problema de càlcul, també es pot considerar com una acció completa.
= = = = seqüència de procediment normal de resoldre un problema és: Introduir l'enunciat és escriure un text, o bé enganxar-ho per còpia.
 * 1. ENUNCIAT**

Les dades s'introdueixen a la finestra **DADES** a través dels quadres de diàleg de l'entrada de magnituds fent una selecció de la base de dades.També es poden definir variables ocasionals específiques del problema, i entrar-hi un comentari si cal. Hi ha problemes que es complementen amb un esquema, que pot acompanyar l'enunciat, o bé, és creat per l'usuari. Els esquemes disposen d'una finestra específica.
 * 2. DADES**

Les fórmules s'introdueixen a la finestra **FORMULARI** fent una selecció a les llistes de fórmules de la base de dades. També poden entrar fórmules ocasionals específiques del problema. Normalment estaran relacionades amb un esquema.
 * 3. FORMULARI**

Construir el diagrama del procés de càlcul en la finestra **DIAGRAMA**, cal fer-ho des d'un quadre de diàleg tot seleccionant una incògnita d'una fórmula seleccionada a la finestra **FORMULARI**. Perquè es pugui incorporar al diagrama de càlcul una operació, cal que la resta de variables de la fórmula a incorporar estiguin definides a la finestra **DADES**. El programa ha de controlar el procés comprovant que totes les variables dependents de la incògnita estan definides.
 * 4. DIAGRAMA**

X incògnita A,B,C... variables dependents
 * X = f(A,B,C...)**

Cadascuna d'aquestes operacions (seqüència de passos) han de quedar numerats per ordre d'execució. El contingut de la finestra del diagrama es transfereix automàticament a la finestra principal.

Seguint l'ordre de seqüència de passos es fan les operacions aritmètiques a la finestra **CÀLCUL**, tot seguint les bones pràctiques de l'àlgebra. Cadascun dels passos de càlcul és una finestra on es realitza una operació. El contingut es traspassa automàticament a la finestra principal.
 * 5 CÀLCUL**

L'aïllament de la variable a calcular és una qüestió que cal determinar si l'ha de fer l'usuari o ho té que fer de forma automàtica el programa. Caldrà escriure formalment l'equació **X = f(A,B,C...)** i a continuació de manera automàtica és col·locaran els valors numèrics i les unitats. Les unitats s'han de correspondre amb amb un control de dimensions i d'equivalències. Per exemple: el color vermell pot indicar que cal incorporar factors de conversió, múltiples i submúltiples fins aconseguir la unitat correcte. Les dimensions anul·lades per la incorporació de factors de conversió quedaran en gris i la unitat de la magnitud calculada en negre. Aquest pas segurament és el de més complexitat per a programar, la intenció és visualitzar i que l'usuari hagi de intervenir i controlar els passos que cal fer com si fos el mètode sobre paper. La filosofia és que el control dimensional i d'unitats l'ha de fer l'usuari i les operacions numèriques poden ser automàtiques. = =

= **FINESTRA PRINCIPAL** =

Primera aproximació al Menú principal
==

Conté el menú d'opcions principal i organitza el contingut per pàgines. Aquesta finestra podria ser similar a una versió simplificada de l'aplicació Draw de LibreOffice.

= DETALLS = 1. Introducció de l'enunciat. A la finestra principal inserirem l'enunciat a través d'un marc de text. Clicant el botó de la dreta han d'aparèixer les opcions habituals per adequar un marc de text.

2. Finestra DADES. Clicant el botó de la dreta hem d'obrir un quadre de menú per anar a magnituds, fer la selecció i a través d'un quadre de diàleg poder introduir el valor i la unitat (elecció de múltiple o submúltiple). També en el quadre de menú s'ha de tenir l'opció de definir magnituds específiques que són exclusives del problema, amb l'opció d'introduir valor i unitat.

//Posar imatge del quadre de menú i quadre de diàleg//